Preocupació, expectació i incertesa. Aquests serien els mots que millor definirien com veuen les empreses del país la crisi global de subministraments que ja les està afectant. Hi coincideixen tant el president de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis, Josep Maria Mas, com el gerent de la Confederació Empresarial Andorrana (CEA), Iago Andreu. El primer sector que va donar el crit d’atenció va ser el de la construcció quan va alertar, el mes de juliol, sobre l’encariment i la ruptura d’estocs de les matèries primeres, tot i que ja “fa un any que ho estan patint”, assenyala Andreu. Una situació que s’ha agreujat i de la qual el sector a hores d’ara encara “és molt més conscient”, declara la gerent de l’Associació de Contractistes d’Obres d’Andorra (Acoda), Mònica Dalmau. Les conseqüències? La introducció de clàusules de contractació més flexibles pel que fa als costos i el complement dels terminis previstos de finalització davant la impossibilitat de planificar l’evolució dels treballs que “podria suposar que alguna obra s’hagi d’aturar”, diu.
El pitjor de tot, però, és no saber quan aquesta situació s’estabilitzarà, no només en la construcció, sinó en la resta de sectors. Perquè ningú té ni aquí ni als altres països una bola de cristall per endevinar què passarà. “És una incògnita”, afirma Mas, que explica que en la distribució de productes com ara els envasos de vidre, de plàstic o de cartró arriba la meitat de la comanda realitzada, per exemple. El sector de l’automòbil és un dels més afectats, comenta, tant pel que fa a la importació de vehicles com de peces de recanvi. Ho sap de primera mà el president de l’Associació d’Importadors de Vehicles d’Andorra (AIVA), Carles Sansa, que explica que hi ha determinats models que poden arribar a trigar fins a nou mesos i per qui aquesta crisi d’estocs es pot mantenir o fins i tot empitjorar durant el 2022 perquè “no hi ha previsió que això millori”. També ho pateixen en primera persona des de fa un parell de mesos els tallers mecànics. Així, el que trigava dos dies a arribar ara ho fa en una setmana, i si es tracta d’una suspensió, pot tardar mesos i segons quines peces electròniques “no tenen termini d’entrega”, explica Ramon Blanch del taller Stella Andorrana. A la Cambra també els ha arribat la preocupació dels comercials dedicats als neumàtics, que “no en troben i s’han encarit”, remarca Mas.
Context complicat
Moltes marques de moda i de joguines tenen la seva producció principal a l’Índia i la Xina per la mà d’obra barata i les seves fàbriques van tancar per la baixada de producció a causa de la pandèmia, però passat el moment crític dels confinaments “la recuperació de l’economia ha estat molt ràpida i la demanda ha crescut molt, mentre que l’oferta s’ha vist frenada per una escassetat de producció”, ja que algunes d’aquestes fàbriques no han tornat a obrir. A això cal sumar-hi l’elevat cost de l’energia, tant de la llum com del gas, que ha tingut “un impacte molt fort en les empreses”. Pel que fa al transport, el marítim costa igual que l’aeri, hi ha un embut tant de sortida de país d’origen com d’arribada als ports europeus, molts fabricants de contenidors han tancat, el que comporta reciclar els ja existents, que per cert estan malmesos i fan malbé les mercaderies. Aquests són alguns dels factors que han provocat la manca d’estocs i el retard en l’abastiment, segons el director general de Grans Magatzems Pyrénées, Ivan Armengod, per explicar d’on venim.
I sobre els contenidors també hi posa el focus el president de la Cambra perquè ajuda a explicar el perquè de l’encariment del transport marítim. I és que el lloguer dels contenidors que transporten les mercaderies per mar des de la Xina o l’Índia s’ha disparat, de manera que “si el lloguer d’un contenidor de 40 peus costava entre 2.000 i 2.500 euros ara pot pujar de 13.000 en endavant”. Aquest augment dels costos de distribució i de producció acaba repercutint en el preu final dels productes i en l’economia dels ciutadans. En aquest sentit, Andreu remarca que es tracta d’un augment de preus que les empreses andorranes “no poden controlar perquè es tracta de factors externs”. A més, puntualitza que hi ha diverses empreses que el que estan fent “és menjar-se el seu marge de beneficis”.
Situació del ‘retail’
A més dels sectors esmentats fins ara, quins són els altres que més es poden veure afectats? La moda de dona fabricada a la Xina, la tecnologia, les joguines i la perfumeria, són alguns dels més castigats; en canvi, la joieria o la bijuteria no massa. En la pràctica, el comerç minorista té avui per avui estoc d’aquests productes, però “potser no d’alguns models en concret”, detalla Armengod. Una apreciació amb la qual coincideix la presidenta de l’Associació de l’Eix Central, Sònia Yebra. Armengod en posa exemples concrets: potser de cara al Nadal ens costarà trobar certs models de bambes Nike o l’iPhone 13, l’aspirador Dyson, el perfum Chanel n. 5, roba de Mango o joguines de la marca Lego. En el cas de la moda, des del Grup Pyrénees “es van poder ampliar els estocs de compra situant-los a nivells del 2019 preveient que la recuperació seria més ràpida”. De tota manera, Armengod confirma que de les comandes que fan actualment només n’arriba un part “en demanes 13 i te’n serveixen 10”. Així doncs, ara per ara “no estem crítics” quant als subministraments. Al seu parer, la recuperació de la normalitat en la producció i l’arribada fluïda dels productes podria arribar després de Setmana Santa.
L’abastiment d’alimentació no està tenint dificultats
L’abastiment de productes alimentaris “no està tenint dificultats”, assenyala el director de Pyrénées, Ivan Armengod. No descarta, però, que potser en el cas d’algun producte d’una marca concreta n’hi pugui haver, ja que hi pot haver fàbriques que hagin tancat per la crisi provocada per la pandèmia i per l’augment generalitzat dels costos de producció. Però es referma en aquesta idea: “no tindrem problemes d’abastiment”. En la mateixa línia es manifesta el president de la Cambra, Josep Maria Mas. En tot cas, hi podria haver alguna dificultat relacionada amb els envasos d’aquests productes per l’escassetat de vidre o plàstic.